Lurer på om hun kommer i natt. Lurer på hva vi skal leke.
Lurer på om hun kommer tilbake. Lurer på om hun kommer igjen.
Lurer på om hun kommer i natt. Lurer på hva vi skal leke.
Ok, det høres moro ut.
Hun heter Alice. Hun er seks år.
Klar eller ikke, her kommer jeg.
Liam?
Hvor er du?
Du går i søvne igjen, Liam.
Der er du, ved siden av søsteren min.
Det er ikke morsomt, jeg sier det til mamma!
- Du skremmer meg, Liam! - Vekk fra meg!
Hold opp, Liam!
Hjelp meg! Alice!
Ordet "mareritt" kommer fra det engelske ordet "mare"-
- en demon som plager mennesker med vonde drømmer.
Millioner påstår at de ser denne demonen under "søvnparalyse"-
- en tilstand mellom våkenhet og søvn.
Følgende er inspirert av virkelige hendelser.
Fortell om marerittet ditt.
Første gangen var som barn, den sto i skyggen ved enden av sengen.
Det er vanskelig å beskrive hvordan den ser ut. Denne skapningen i mørket.
Den hadde ikke noe ansikt.
Jeg våkner. Kan ikke røre meg. Som om jeg er paralysert.
Rommet blir mørkere og mørkere. Da vet jeg at den kommer.
Det skjer hver natt. Jeg vil ikke sove mer.
Det er et trykk mot brystet. En enorm kraft.
Som om noe holder deg ned. Jeg er skrekkslagen.
Jeg vet at den var der. Jeg kunne kjenne hvordan den så på meg.
Jeg følte meg innestengt og kunne ikke røre meg.
Bare øynene mine.
Da så jeg en skapning komme mot meg.
Jeg så den ikke, for den var svart.
Man blir overrasket over hvor mange som rammes.
Noen vil nok ikke engang prate om det.
Hver fiber av kroppen din sier at det er noe ondskapsfullt.
Den ser ut som en gammel kvinne. En sliten gammel kvinne...
...med kalde, mørke øyne.
Det er ikke som et mareritt, det er noe annet.
Den hadde sånn kraft. Jeg følte meg totalt hjelpeløs.
Du vet ikke hvordan det er. Det er en forbannelse.
Man vil løpe, man vil skrike, men den lar deg ikke.
Den var godt over 180 cm.
- Jeg tror den var 210 cm. - Som et drivende mørke.
Det var den verste skrekk jeg noensinne har opplevd.
Skyggemannen er voldelig.
Heksa tar over meg og jeg tror at jeg skal dø.
Du vet at den kommer tilbake. Den kommer alltid tilbake.
Alice!
- Hadde du fine drømmer, mamma? - Ikke like fine som du.
God morgen.
Én, to, tre.
Alltid, alltid, alltid.
Drøm, drøm, drøm, drøm, drøm, drøm.
- Har Henry fått frokosten sin ennå? - Han spiste seks peanøtter.
- Seks. - Å, seks.
- Er du klar for prøven? - Japp.
- Unnskyld meg? - Ja!
- Hvem er dette? - Det er deg. Du flyr.
- Supermamma. - Den er kjempefin.
- Hvor flyr jeg hen? - Jeg vet ikke. Ingen steder, antar jeg.
- Liker du den? - Jeg elsker den.
Én, to, tre.
- Herregud. Hver gang. - Taper!
- Du kan ikke kysse kunstneren! - Jo, det kan jeg!
Ok, kunstner. På tide å gå.
Jeg prøvde å puste, men kunne ikke. Jeg sa til meg selv:
"Michelle, våkn opp. Våkn opp."
"Pust. ut av sengen. Kom an."
"Gjør noe. Du er ok." Men jeg kunne ikke.
Det fører til at hjernen ikke lar henne falle i REM-søvn.
Det er det som forårsaker hennes parasomnia.
Snakker i søvnen, mareritt. Se ting som ikke fins. Ja.
Det er vanligere enn man tror. Min egen datter opplever det iblant.
Med det vi vet nå, er det lett å behandle.
- Dagens drømmetegning. Hvem er det? - Det skal være jeg som flyr.
Snarere svever. Hadde jeg malt mine drømmer, ville jeg blitt arrestert.
- Fordi du er sosiopat, Malcolm. - De kan høre.
- Hva med deg? - Hva mener du?
Hvilke ubehagelige ting lurker rundt i drømmene dine?
Dr. Arnolds, familien Morgan er her.
- Skulle de ikke komme tre? - Jeg sa de var tidlige, men...
- ...de virket litt nervøse. - Ok.
Fortell litt om hva som har foregått.
For to måneder siden... Vår lille gutt, han...
Han døde. Mens han sov.
- Slipp den. - Hold opp!
- Vær så snill, Charlie. - Jeg beklager.
Omtrent da oppdaget vi at Daniel...
...går og prater i søvne. Iblant til og med skriker.
Han har hatt lignende episoder før, men...
...så begynte vi å finne ham sovende...
...men med øynene åpne, brystet hiver...
...han prøver å prate, men hele kroppen er paralysert.
Daniel, du har opplevd søvnparalyse.
Du tror at du er våken, men hjernen drømmer fremdeles.
Du kan åpne øynene og se deg rundt, men du kan ikke bevege kroppen.
Du føler deg innestengt. Hjernen sier at det er noe i rommet.
Noe dårlig, noe som trykker mot brystet ditt.
Alt er her oppe. Det er bare i fantasien vår.
Jeg vet at det er skummelt, men det fins ingen spøkelser eller troll.
Der ser du, skatt. Hva var det jeg sa?
Hva med at dere to kommer hit og får en sånn?
- Hva sier man? - Takk.
Ingen årsak.
Å miste noen kan tære på psyken. Spesielt barns.
Jeg vil ikke bli overrasket om det utløste Daniels søvnproblemer.
Men vi skal ta noen prøver. Jeg ville ikke uroet meg.
Jeg har ikke møtt noen hvis problemer ikke har forsvunnet.
Det er ikke bare han. Vi har alle begynt å få grusomme drømmer.
- Går og prate i søvnen. - Jeg er forvirret.
- Hvem av dere sover hos oss i morgen? - Alle sammen.
Ok.
- Takk, kjære deg. - Ingen årsak. God natt.
God natt, herr Futterman.
Greta åpnet forkleet sitt og perlene ble spredd ut i rommet-
- og Hans tok neve etter neve ut av lommen sin.
Alle bekymringer var borte og de levde lykkelige i alle sine dager.
- Kom heksa til himmelen da hun døde? - Alle kommer ikke til himmelen.
Bare de gode menneskene, som lillebroren din.
- Sov godt, Daniel. - Jeg vil ikke sove.
Gjør multiplikasjonstabellene som den snille legen sa.
Da tenker du ikke på de fæle tingene.
- Jeg vil ikke at den kommer igjen. - Det er bare et mareritt.
Dette er et godt og sterkt hus med sterke og modige barn.
Vis pengene. Lille muskelmannen.
- Kan Alfie sove med oss? - Ja da.
Elsker dere begge. Sov godt.
Dr. Arnolds!
- Helvete, Cam! - Unnskyld.
Herregud. Jeg må gi kaffen til Malcolm inne i observasjonen.
Hva gjør dere i den hulen egentlig?
Observatørrommet? Vi observerer.
Genialt.
To ganger tre er seks.
Tre ganger tre er ni.
Fire ganger tre er tolv.
Fem ganger tre er 15.
Seks ganger tre er 18.
Det kanskje er tryggere om jeg sover på sofaen i natt?
Nei, jeg vil ha deg her. Nær meg.
Det blir ok, vi løser det.
Hva?
- Er du ok, Alice? - Ja.
Jeg hvilte bare øynene og... duppet av.
Skal du ikke dra hjem? Jeg fikser dette.
Takk, Malcolm.
- Hei. - Hei.
De kommer til å ta meg.
Jeg vil ikke dø.
Pappa trenger en smoothie.
Pappa trenger...
Pappa trenger en smoothie.
Det er deg... Ja, det stemmer.
Jeg vil ikke at den tar meg. Jeg vil ikke at den tar meg.
Jeg vil ikke at den kommer igjen.
Det stemmer.
Hvem er pappas gutt? Det er deg.
Jeg vil ikke at den kommer igjen. Jeg vil ikke at den kommer igjen.
Jeg vil ikke at den tar meg.
Hei, boo-boo. Hei, boo-boo-boo.
Jeg hater deg!
Mamma...
Hjelp meg.
Jeg hater deg!
Hvorfor?
Jeg vil ikke at den tar meg.
Hva er galt med tennene mine?
Jeg hater deg!
- Jeg hater deg! - Våkn opp, Emily! Våkn opp.
- Daniel... - Pappa!
Her er tegningen din, mamma.
Hva drømte du denne gangen?
- Niamh! - Unnskyld.
Det er ok. Det var en ulykke. Ta vesken din.
- Hvordan går det? - Ok.
- Hallo... Hva er det som foregår? - Jeg er bare trøtt.
Det var en gutt i går, han minnet om broren min.
Gå og hvil litt. Du sov bare et par timer.
Klar eller ikke, her kommer jeg.
Liam?
Der er du, ved siden av søsteren min.
Nei, Liam. Det er ingen der, bare jeg.
Liam!
- Hjelp meg, Alice! - Liam!
Alice! Alice!
Dere sover her med foreldrene deres så det føles trygt.
- Hva er det? - Det er en polysomnograf.
Den hjelper oss å finne ut hvorfor du ikke sover ordentlig.
Denne overvåker hjernebølgene og øyebevegelsene deres.
Musklene og pusten. Og denne måler pulsen.
Du ser ut som en utenomjording.
Det er dumt. Det gjør hun ikke.
Ingen skremmende utenomjording, hva?
Herr Morgan.
Det hjelper meg å sove.
Vi hadde enda en fæl natt.
Du aner ikke hvor mye vi trenger at dette fungerer.
Tro meg, det gjør jeg. Vi går inn igjen.
Det fins et nattkamera i hjørnet.
Vi holder øye med alt dere gjør i søvne.
Vil det få meg til å slutte å drepe alle teddybjørnene?
Kan vi bare aldri sove? Vær så snill?
- Jeg vil ikke at den kommer tilbake. - Hva for noe?
Vi har pratet om dette. Vi er de eneste her. Det er bare drømmer.
Vi trenger en god natts søvn. Det er slik vi blir bedre.
Kan du hjelpe meg, Dr. Alice?
Selvsagt. Det er jobben min.
Alt skal bli bra. Vi ses i morgen.
- Så du til herr Futterman? - Ja, han sover.
De er definitivt rystet.
Faren mistet akkurat jobben. Han drikke visst.
Og knokene hans... Han sier at han slår i veggene i søvne.
Det ville gitt hvem som helst mareritt.
Husker du Mitchell-saken? Må ha vært for minst et tiår siden.
Jeg tror ikke det. Fornavn?
Dan Mitchell. Han var bonde i Winnetka County.
- Nei. - Populær kar.
Gikk i kirken hver søndag.
Han var kyllingbonde med et dusin hønsehus.
Familien og vennene visste at han gikk og arbeidet i søvne.
Hver natt gjorde han syslene sine mens han sov.
Fylte på maten, feide gulvene, vasket bort møkka.
Hver kveld.
- Det virker ganske nyttig. - Ja, kanskje i begynnelsen.
Det viste seg at hele familien hadde en historie av parasomnia.
En natt da han var ute hos kyllingene-
- trodde han at det var en inntrenger i huset.
Han angrep inntrengeren, prøvde å beskytte datteren sin.
Når de fikk vekket ham var det for sent.
Han hadde hakket i hjel kona med en spade.
- Det er fryktelig. - Ja.
- Sov han virkelig? - Han har klart alle løgndetektortester.
Selv datteren bekreftet det.
Daniel sa at han ikke ville at "den" skulle komme tilbake.
Hva tror du at han mente?
- Faen, herr Futterman er borte. - Han er sikkert på do. Jeg sjekker.
Gå og hent mer kaffe.
Herr Futterman?
Jeg sa det til dem. Jeg sa nei! Nei!
Nei, nei, nei.
Nei... Jeg... vil ikke...
Jeg har ikke...
Jeg gjorde ikke...
Jeg har ikke gjort noe.
Klar eller ikke, her kommer jeg.
Alice, gjett hvor jeg fant Futterman? Han gikk i søvne i dusjen.
Daniel?
Daniel!
- Malcolm? - Herregud.
Pust, Daniel. Du er ok. Ta det rolig.
Du kommer til å bli ok. Bare pust. Du kommer til å bli bra.
Flink gutt. Ta det rolig. Sånn ja.
Jeg lar deg ikke! Slipp meg!
Nei, pappa! Slutt!
- Gi ham tilbake. - Pappa! Slutt!
Er du ok, Alice?
Jeg tror ikke at han visste hva han gjorde.
- Jeg tror at han gikk i søvne. - Alice.
Hva om det vært barna hans han kvalte eller hakket med en spade.
Du så blåmerkene på Daniels bryst.
Han er kanskje ikke bevisst voldsom, men han er alkoholiker.
Han er farlig og burde ikke være nær dem.
Dette var det eneste rette.
Alice, du burde dra hjem.
Vær med familien din. Ikke tenk på dette nå.
Hva pokker gjør du?
Niamh!
- Du må bli hjemme og hvile. - Jeg er ok.
- Du er ikke ok! - Det er jeg.
Du er ikke ok. Du sa "hjelp meg" om og om igjen i søvne.
- Det var ingen stor greie. - Du ble angrepet. Det er en stor greie!
Herregud...
- Hva gjør du her? - Se på dette.
Fascinerende. De er i REM-søvn, men de er som synkroniserte.
- Som dukker. - Bortsett fra Daniel.
De beveger seg bort fra ham.
Jeg har aldri sett en så intens søvnparalyse før.
Han ser skrekkslagen ut.
Hei. Jeg ville bare si at jeg ikke jobber for sykehuset lenger.
- Jeg har sagt opp. - Hva?
- Kan vi prate utenfor, Dr. Arnolds? - Selvsagt.
Søker Dr. Davies. Dr. Davies.
Er du ok, Cam?
Hold deg unna den familien. Treff dem aldri igjen.
Cam! Hva gjør...
NOCNITSA
...er en marerittånd som...
Søvnparalyse er....
Nattheksen.
- Hva er det? - Ikke noe, vennen. Kjedelige greier.
Jobbgreier.
- Jeg er lei for at jeg skrek i morges. - Det er ok.
Hopp i pysjen, Danny.
Gjorde faren din dette mot deg?
Hvem var det da?
Jeg har alt fortalt...
Den kommer bare når jeg drømmer.
Fra skyggene.
Jeg vil ikke at den kommer. Jeg vil ikke at den tar meg.
Forsvinn fra meg!
Herregud.
Emily... Våkn opp! Våkn opp!
- Hva er det som skjer, mamma? - Lukk øynene, skatt.
Hva er det som skjer?
- Jeg vil ikke bli her! - Ikke rør deg, skatt.
Daniel!
Nei!
Daniel!
- Skatt? Hei. - Hei.
Jeg har marerittet igjen.
Hvorfor sa du ikke noe?
Fordi noe føles annerledes.
Jeg bare... Jeg...
Jeg hørte den lille jenta synge samme vuggevise...
...som Liam sang natten han døde og jeg bare...
Det føles som om jeg mister forstanden.
Det er stress. Det er alt det er.
Jeg tenkte på det du sa... og du har rett.
Jeg må roe ned og få litt søvn.
Jeg har tenkt å dra til jobben og be om fri.
Halleluja.
Dr. Arnolds!
Vær så snill. Du vet at han ikke mente å angripe deg.
Du forstår ikke. Det er ikke Charlie, det er noe annet. Noe...
Jeg tror den vil splitte oss så den kan...
- Hva? - Jeg tror den prøver å drepe sønnen min.
Ingen prøver å drepe sønnen din, fru Morgan. Mannen din...
Mannen min prøvde å beskytte oss og du fikk ham innelåst!
I natt slaktet Emily hunden vår i søvne, for Guds skyld!
Jeg så noe løfte min sønns seng fra bakken!
Jeg trenger mannen min. Jeg trenger mannen min tilbake!
Du sa at du skulle hjelpe oss!
Hvordan kan du gjøre dette mot oss?
YORKTOWN POLITISTASJON
Den natten i rommet... Jeg kan ikke forklare det.
Det var noe i rommet med oss. Jeg var nødt til å stoppe den.
Jeg er lei for det.
Folk over hele verdenen beskriver samme mørke nærvær under søvnparalyse.
Vi forklarer det som hypnagoge hallusinasjoner...
Jeg vet at den ville ta Daniel, og det var ingen drøm.
Jeg hater deg!
Jeg hater deg.
Emily?
Herregud. Sarah.
Det er en biff.
Sarah! Våkn opp, Sarah! Sarah. Det er meg.
- Hjelp meg! - Daniel!
Daniel! Daniel! Hjelp meg!
Daniel! Daniel!
- Vekk ham! Vekk ham! - Våkn opp, Daniel!
Drøm, drøm, drøm, drøm, drøm, drøm.
Alice?
- Alice? - Skatt.
Alice?
Jeg er lei for det. Hvordan har det Daniel?
Han er ok... enn så lenge.
Vi kan ikke dra til sykehuset.
Hva kan vi gjøre?
Jeg vet ikke.
Han må være her.
Cam? Det er Alice.
Det er Dr. Arnolds fra sykehuset.
- Cam? - Alice. Hvordan fant...
Jeg kan ikke hjelpe. Dere må gå.
Min sønns liv er i fare. Vær så snill.
Dere vil ikke like det jeg har å si.
Dra hjem og kom deg bort fra denne familien.
Jeg er redd sønnen din kommer til å dø. Det er ikke noe å gjøre.
- Er det alt? - Ja. Dere må gå.
- Jeg går ingen steder! - Gå nå!
Tving meg ikke til å ringe politiet for at du har stjålet beroligende midler.
Bestefar? Ok, bare...
Sov videre. De skal gå.
Det er ok.
Bestefaren min har det bra, Dr. Arnolds.
Medisinene er den eneste måten for ham å sovne på.
Har sønnen din alltid gått og pratet i søvne?
Ja.
Det er slik den forbannede tingen fant ham.
Den leter etter barn som verken sover eller er våkne.
Den eksisterer ikke i den virkelige verdenen eller drømmeverdenen.
Men i sprekkene mellom.
- Hva er det? - Vær så snill, bestefar!
Den har mange navn. De antikke grekerne kalte den "mora".
Perserne "bakhtak". Japanerne "kanashibari".
Jeg hørte den først kalles "nocnitsa".
- På engelsk... - "Night hag", nattheksen.
Ja. På gammelengelsk, "night mare."
En demon som har eksistert siden mennesket først lærte å drømme.
"Den eksisterer ikke," sa de. "Bare i fantasien din."
Når et barn har blitt valgt...
...paralyserer den det i søvne før den knuser det.
Så når den har fråtset ferdig...
Hva?
Det hendte meg.
Det holder. Vær så snill, la ham være i fred.
- Hvordan overlevde du? - Et annet barn døde i mitt sted.
Jeg vet ikke hvordan. Jeg vet ikke hvorfor.
Jeg har brukt hele livet mitt på å forsøke å forstå.
Det eneste jeg har lært er at det ikke fins noen svar.
Det fins ingen hjelp til sønnen din.
Se på meg, Charlie. Ikke noe skal skje Daniel.
Vi gjør det vi kan. Vi holder ham våken.
Det fins alltid svar.
Jeg liker deg. Jeg var også uredd en gang i tiden.
Så ble jeg gammel. Livet er et helvete.
Livet er et...
Hallo.
- Fungerer saltet? - Ennå så lenge, men han forsvinner.
Vi burde ikke være her.
- Hallo. - Hei.
Oksygenet burde holde ham våken en stund.
Tingen som angriper sønnen din bryr seg ikke om det er dag eller natt.
Den vet at han er svak. Når han sover, kommer den.
Vi skal finne en løsning. Til da må vi holde ham våken.
- Vi må være sterke for sønnen din. - Takk, Alice.
Jeg pleide å også gå i søvne da jeg var liten.
Det var mens jeg sov at jeg først så den.
En snill gammel kvinne som sang den vuggevisen.
"Kom," sa hun. "Vi leker en lek."
Det var slik den kom nær meg.
Men da jeg så sannheten, ble alt forandret.
Si meg, har dere alle gått i søvne? Hatt mareritt?
Hesten.
Hesten med hvite øyne. Jeg hater den.
Mareritt, går i søvne... Det samme skjedde familien min.
Jeg tror at denne parasitten infiserer drømmene dine.
Den kjente til min families mørkeste frykt-
- og brukte mareritt for å distrahere dem bort fra meg.
Det tillot den å nære seg på meg uforstyrret.
Bortsett fra søsteren min. Hun kunne på et vis redde meg fra den.
Så betalte hun med sitt eget liv.
- Våkn opp, Daniel! - Ta ham til badet!
Vi kan vekke ham i det kalde vannet!
Våkn opp!
Prat med meg. Si navnet ditt. - Hent legevesken min!
Nå, Charlie!
- Si noe! - Vi kan ikke ha ham oppi her.
Prat med meg! Daniel! Daniel!
Få ham opp!
Gjør noe!
- Herregud. - Sånn ja. Ok. Ok.
Ok. Ok. Ok.
Jeg er lei for det.
Hvor lenge holder adrenalinet ham våken?
Jeg vet ikke, kanskje noen timer.
Kan vi gi ham mer om det trengs?
Pulsen er for høy.
- Tom? - Hvor er du, mamma? Jeg savner deg.
Å, skatt. Jeg... Jeg hjelper noen.
- Er pappa der? - Han prater med Malcolm.
De sa du prøver å redde broren din. Jeg trodde han var død?
- Si til pappa at alt er bra, ok? - Ok, men kom hjem snart.
Jeg sov ikke så godt da du ikke var her.
Jeg er hjemme veldig snart. Jeg lover.
- Ok. Ha det. Og jeg elsker deg. - Jeg elsker deg også.
Søt rød chilismak.
- De er gode. - Det er bra.
Jeg forstår at du vil hjelpe til, men du burde dra hjem til familien din.
Det er ikke mer du kan gjøre.
Ikke glem hva som er viktig.
- Å redde gutten er viktig. - Det er umulig.
Du kan redde deg selv. Ikke gjør samme feil som jeg.
Det drev meg til besettelse.
Jeg var så redd at jeg ikke fikk sove på flere år.
Det er galt hva et menneske gjør for å holde seg våken.
- Jeg prøvde å skjære bort øyelokkene. - Herregud.
Kom, bestefar. Vi burde gå.
Jeg trodde virkelig at du ville finne et svar.
Når du er fiksert ved noe...
...er det som om du går i søvne.
På tide å våkne opp.
Amado...
Tror du at søsteren din gikk i søvne da hun reddet deg?
Hei. Energidrikk. - Hei.
Drikk dette.
En til.
Flink gutt.
Husker du jula for noen år siden? Bestemors hus?
Det snødde hele julaften.
Du var så spent på julegavene dine at du ikke fikk sove.
Du kom og la deg med meg og mamma.
Du bare satt der i enden av sengen hele natten.
Med øynene vid åpne.
Husker du?
Husker du det?
Vi vet at den driver oss bort fra Daniel når den eter.
Hva om vi kan vende tilbake til Daniel for å beskytte ham?
Vi har vært med ham før, det gikk ikke.
Ja, men vi var våkne.
Hva om vi kan beskytte Daniel mens vi sover?
Jeg vet det. Bare hør.
Broren min så "den" da han gikk i søvne. Du så noe på sykehuset.
Amados søster ikke bare så den, men kunne stoppe den mens hun sov.
Søsteren min døde.
Vi er ikke barn og vi er flere. Om vi ser den, kan vi kanskje stoppe den.
Helt jævla galt!
Du ber meg å beskytte sønnen min mens jeg sover.
Vi må gjøre noe, Charlie.
Daniel er utmattet og jeg kan ikke gi mer medisin.
Det er ikke noe vi kan gjøre for å stoppe det.
Nå vet vi hva vi kan vente. Vi lar den ikke drive oss bort.
Ok. Men hvordan skal jeg sovne?
Det er sterke saker.
Det er bare for i natt.
Så... Hvem kjører, du eller jeg?
Kom her.
Det er ok, hun er trygg nå.
Det er klart, Sarah. - Gi meg armen din, Charlie.
Den kommer til å bruke marerittene våre for å lede oss bort.
Ikke tro på omgivelsene dine.
Vend tilbake til dette rommet.
Vend tilbake til Daniel.
- Kommer jeg til å dø om jeg sovner? - Nei, vennen.
Jeg vet at du er redd, det er jeg også.
Vi kommer oss gjennom dette sammen.
Jeg tester deg. Det holder deg våken.
- Hva er tre ganger fem? - 15.
Bra. Og hva er fire ganger fem?
20.
Ok, bli hos meg. Hva er seks ganger åtte?
Seks ganger...
Daniel? Daniel? Daniel?
Er du våken, Amado?
Det skjer ikke noe med meg.
Hvorfor går ingen i søvne? Daniel?
Daniel?
Peter.
Hei, Peter.
Hallo.
Hei. Kom her.
Hallo.
Hvorfor sier du det om tennene mine?
- Det er ikke virkelig. - Hjelp meg, Alice!
- Jeg kan ikke hjelpe deg. - Det kan du, Alice! Vær så snill!
Husk hvor du er! Kom tilbake!
Kom tilbake til Daniel!
Daniel.
- Hjelp meg, Alice! Vær så snill! - Jeg kan ikke.
- Alice! - Broren min er død.
- Hjelp! - Det er Daniel...
Peter.
Nei, nei! Peter! Peter!
Vær så snill!
- Liam! - Hjelp meg, Alice!
- Liam! - Alice!
Peter!
- Liam! Nei! - Vær så snill, Alice!
Avslutt det du har begynt!
- Alice! - Liam!
Jeg har deg.
Broren min er død!
Amado?
Avslutt det jeg begynte.
- Jeg er lei for det. - Du gjorde det rette.
Endelig kan jeg få litt ordentlig søvn.
- Hallo. - Mamma?
- Hvordan har du det, min lille kunstner? - Jeg har sluttet. Vil du leke?
- Ja. Én, to, tre. - Én, to, tre.
- Jeg vant! - Du jukset!
- Nei. Hvem er taperen nå? - To av tre.
Ok, skatt. Det holder. Mamma og pappa trenger å prate.
- Bare en kort stund. - Ok. Ok.
- Jeg elsker deg. - Elsker deg også.
- Hei. - Hvordan har hun det?
Bortsett fra at hamsteren hennes døde i natt, har det hun bra.
Så fælt.
- Hvordan har du det? - Jeg har det veldig bra. Uthvilt.
Jeg har det bedre enn jeg har hatt på flere år.
Jeg tror ingen av oss har sovet så godt siden dette skjedde.
Jeg vet det. Tom... Dette har vært slitsomt for dere og jeg er lei for det.
- Prioriteringene mine var feil. - Det er ok.
Fra nå er dere to min førsteprioritet. Ikke mer jobb...
- Nei. - Alice? Hva er det, skatt?
- Hvor hørte hun vuggevisen? - Ro deg ned. Vi er ok.
- Hvor hørte hun den? - Hva snakker du om?
- Hva hørte hun den? - Vær så snill, ta det rolig!
- Mamma? - Vi er ok. Alt er ok.
- Nei, det er ikke ok! - Du må roe deg ned!
Slipp meg! Jeg vil prate med mannen min!
- Tom? - Jeg klarer ikke dette mer!
Slutt! - Tom! Tom! Tom!